Žena se zamilovala do bezdomovce. Nečekala, že jí to kompletně změní celý život
Někdy náhle vstoupí a dodává sebevědomí, někdy přichází pomalu a vyvíjí se vlastním tempem.
Emmy Abrahamsonová žije ve Vídni, ale přítelkyni má v Amsterdamu, kterou se jednoho dne rozhodla navštívit.
Její přítelkyně ji měl čekat na vlakovém nádraží, ale zpožděna, a tak si Emmy sedla, aby ji počkala. Potom k ní přistoupil bezdomovec a zeptal se jí na čas.
Emmy byla překvapená, protože na budově nádraží byly obrovské hodiny.
Podezřívavě se podívala na bezdomovce a viděla v něm něco, co ji fascinovalo. I když byl zarostlý a špinavý, viděla hluboký a smutný pohled krásných hnědých očí a přátelský úsměv. Začali si povídat, když se najednou objevila Emmina přítelkyně.
„Věděla jsem, že je bezdomovec. Byl velmi špinavý. Jeho vousy a vlasy byly v opravdu špatném stavu… I tak jsme si začali povídat. Po chvíli jsem si všimla, že má krásné hnědé oči, které mi velmi rychle vykouzlily úsměv na tváři.
![](https://novinkov.cz/wp-content/uploads/2023/01/za1.jpg)
Emmy během svého pobytu neustále vzpomínala na toto setkání.
Den před odjezdem byla Emmina kamarádka v práci a chtěla si prohlédnout město. Kráčela sama a v jednu chvíli ho uviděla. Ten samý bezdomovec. Hned k ní popošel a představil se. Jmenoval se Vic Kocula, dali se do řeči a neuměli přestat. Mluvili o sobě, jako kdyby byli bývalí známí. Strávili spolu celý den a Emmy cítila, že se do tohoto cizince se zlomeným životem každým okamžikem víc zamilovala.
Po rozloučení s ním mu Emmy dala své číslo. Druhý den odcházela. Doufala, že někdy zavolá.
„Nevěděla jsem, jestli ho ještě někdy uvidím. Mohla jsem jen věřit, že tomu tak bude. Přebral mé myšlenky. O tři týdny později jsem oslavila 30. narozeniny. Bylo pondělí. Pamatuji si, že mi ten den zavolal a řekl: „Jsem tady,“ vzpomíná si Emmy.
Stálo to hodně úsilí, aby přišel. Musel překonat spoustu překážek. V novém městě mu Emmy pomohla na nohy, ale byl to Vic, kdo byl odhodlán postarat se o jeho život. Chodil do školy, zaměstnal se, dokázal se uživit a myslet na budoucnost. Měl se pro koho snažit.
Od jejich setkání uplynulo 10 let. Emmy a Vic se vzali a mají dvě děti, chlapce a dívku.
Vic vystudoval vysokou školu a stal se inženýrem.
A Emmy napsala knihu inspirovanou jejich výjimečným příběhem. Kniha má název: „Jak milovat muže, který žije v keřích.“
Čím déle jsou spolu, tím více se milují. Nebyla to vymyšlená a vypočítaná láska, byla to láska, která musela doslova a do písmene ujet mnoho kilometrů. O to je odolnější a hodnotnější. A váží si každý den, který jim bylo dáno žít spolu.
I když nikdy nedokázali předpovědět, že jeden pohled do jejich očí jim navždy změní život.
Pokud vás příběh zaujal, sdílejte jej se svými přáteli, určitě si zaslouží pozornost.
zdroj: somzena.sk